Først på www.NXTGN.org
Danske tekster: SUBLiME
Du viste os vejen til ære. Med dine hellige ord, profet.
Lad mig anerkende mine brødre.
Vær hilset.
- Vær hilset. - Vær hilset.
Hvad sagde vores profet, Eyyub?
Vores profet sagde: ''Konstantinopel vil blive erobret en dag -
- hærføreren, som erobrer den, bliver en velsignet leder -
- hans soldater er velsignede soldater."
I det år hvor Mehmet, som fik æren af at blive den velsignede hærfører -
- da han var 21 år, blev født, skete der flere mirakler.
Hestene folede en masse tvillingeføl.
Markerne gav afgrøder fire det år.
Grenene på træerne bøjede mod jorden, på grund af de tunge frugter.
Kometen, der blev observeret over Konstantinopel det år -
- blev betragtet som et tegn på, at de ubrydelige mure i byen ville falde.
Hma Hatun, har født en sund dreng, min Sultan.
Han skal hedde Mehmet, for at vise respekt for vores profet.
Jeg giver ham hans navn, så må Allah give ham hans skæbne.
SARUHAN MILITÆRSTATION 1451
Jeg sagde det. At jeg ville besejre dig en dag, Hasan.
Og jeg fortalte dig, at det ville være den lykkeligste dag for mig, min Sultan.
Der er brev fra Halil Pasha fra Edirne, min Sultan.
Sultan Mehmet var kun 12 år, da han første gang kom til tronen.
Sultan Murat den Anden, som havde fået nok af -
- de indre konflikter mellem hans visirer og hans krigsherrer -
- havde besluttet at overlade tronen til sin søn, Mehmet -
- efter den uventede død af hans yndlingssøn, Aladdin.
Men storvisir Halil Pasha, fik sultan Murat til at vende tilbage til tronen -
- på grund af den mulige trussel fra korsfarernes hær.
Og Mehmet blev sendt til Saruhans militærstation.
Du havde de stærke arme.
Til at erobre byerne og få hæren til at yde deres bedste.
Ikke en eneste gang, troede de på mig.
Du havde skarpe øjne, og kunne se fremtiden for vores styre.
De har aldrig set på mig, på den måde.
De har aldrig set, hvor meget jeg elskede dig.
Jeg ville dø for at kysse den jord, du har betrådt.
Nu vil jeg kæmpe for at erobre de landområder, du ikke vil kunne betræde.
For at opbygge et verdensomspændende imperium.
Hvorfor står min faders visirer i baggrunden?
Stil jer hos mig, som jeres titler foreskriver.
Jeg vender tilbage til min trone, efter fem år.
Hvad siger du til det, Halil Pasha?
Du var for ung på det tidspunkt, min Sultan.
Korsfarerne havde passeret Donau, for at smide os ud af Rumelia.
Vi bad din far vende tilbage til tronen.
Det var kun af hensyn til vores styre.
Hvis du tror -
- det var for at gøre dig fortræd -
- så er vores liv i dine hænder.
Det tvivler jeg ikke på.
Og derfor, af hensyn til vores regering, udnævner jeg dig, til storvisir.
Sahabettin, Zaganos og Saruca skal også være mine visirer.
KONSTANTINOPEL - ISTANBUL
Murat Bey er død, Deres Majestæt. Sultan Mehmet overtager tronen for anden gang.
Jeg kan se, at I er lige så glade, som jeg er for at høre den nyhed.
Ikke mig, Deres Majestæt.
Storhertug Notaras frygter måske, at han vil belejre byen, som hans far gjorde.
Men husk, hvorfor sultan Murat måtte ophæve belejringen.
Det var nok for os til at udnævne prins Mustafa til sultan.
Selv om den stakkels prins døde, før han fuldførte sine drømme.
Nu har vi en stærkere sultankandidat. Prins Orhan.
Med al respekt. Så er det vrangforestillinger.
Sultan Mehmets eneste ønske er at ødelægge vores imperium.
Han studerede ingeniørvidenskab for at nedbryde vores forsvar.
Vores sprog, for at forstå vores svagheder.
Vores religion, for at kvæle vores tro.
Måske han er for ung lige nu. Men han er antikrist.
Storhertug Notaras hold op med at bekymre dig.
Mehmet er en allerede væltet sultan.
Han er ikke værdig i sit folks øjne.
Vi viser ham vores magt, før han ved af det.
Send en udsending til Edirne.
Lad Mehmet se vores fredelige intentioner.
- Du bliver yngre, gamle mand. - At du underviser sultanen i at holde -
- et sværd med sine blide hænder, skader dig ikke Hasan, kom med.
Han har lært at bruge sværdet af dig. Men hvad med at regere?
Hvem vil lære ham det?
Enten har du det, eller har du det ikke.
Murat Bey var ikke som ham.
Vi kæmpede sammen med ham i Varna og Kosovo.
Jeg er klar til at ofre ikke et, men begge mine øjne for sådan en sultan.
- Men Mehmet... - Vær retfærdig.
Sultanen var kun 12 år dengang.
Det er folket ligeglade med. Havde han tronen? Ja.
Blev han væltet? Ja.
Det er, hvad folket vil vide. De er ligeglade med resten.
Hvordan vil du have det, hvis det var de vantros Orhan, der havde taget tronen?
Du kender ikke hans dyder.
Du vil fortryde dine ord, når den dag kommer.
VATIKANET
Sultan Mehmet vil følge målrettet op på det, hans far startede.
Og tvivl ikke, hans næste destination bliver Rom.
Kejser Konstantin skal adlyde den beslutning -
- der blev truffet i Firenze om at tilslutte sig kirkerne.
- Vi er nødt til at lægge pres på. - Det er sandt. Den største trussel for -
- den vantro tyrker er de ortodokse, der tilbeder den katolske kirke og paven.
Vi bør udnytte hans uerfarenhed, for at slippe af med osmannerne for evigt.
Konstantinopel vil så enten være en muslimsk eller en katolsk hovedstad.
Jeg tror ikke, sultan Mehmet er klogere eller mere snu end hans far.
Men vi er nødt til at overveje alle muligheder.
Vi kan ikke overlade Konstantinopel til de vantro.
Gud er på vores side.
KONYA, EMIRATET KARAMAN.
Han har udnævnt Halil Pasha til storvisir.
Han kan ikke engang slippe af med dem, der tog tronen fra ham.
Vi bør udnytte denne svaghed. Spred budskabet til de andre emirater.
Det er det rigtige tidspunkt til at slippe af med Osmannerne.
Jeg er glad for de smukke ord, din kejser har sagt om min afdøde far.
Angående Orhan.
Din kejser ønsker, hans apanage hæves til 300.000 mønter.
Det er vigtigt for vores dynasti, at han lever et komfortabelt liv.
Jeg vil beordre det.
Fortæl din kejser, at han får det venskab, som han ønsker at opbygge.
Tror du på Konstantins oprigtighed?
Hverken hans mod eller hans styrke, kan få ham til at krydse grænsen.
Kontakt den latinske, ungarske, polske, og serbiske konge, også paven.
Fortæl dem, at vi ønsker at leve i fred med dem.
- Ja, min Sultan. - I kan gå nu.
Zaganos og Sahabettin Pasha, I bliver.
Jeg kan se, I ikke er tilfredse med mine beslutninger.
Vi ønsker ikke at sætte spørgsmålstegn ved sultanens beslutninger.
Men det kunne være, vi havde noget af tilføje -
- hvis du diskuterede det med os, før du afgiver en ordre.
Det er vigtigt at erobre Konstantinopel, af hensyn til vort styre.
Vi er nødt til at være tålmodige, indtil vi fjerner -
- alle forhindringer. En efter én og overtager byen.
Mor, jeg savner min far.
Ikke far, men ''min Sultan.'' Så hvad kalder du ham?
Min Sultan.
Sultan. Jeg ved, der er en grund til alt, hvad du gør.
Men at give Halil Pasha hans embede tilbage -
- og gå på kompromis med Konstantin forårsager skuffelse blandt befolkningen.
Det betragtes som en svaghed.
Jeg frygter, at hvis vi ikke kan vinde tilliden -
- hos vores folk, og hæren. Så kan vi få nogle meget alvorlige problemer.
Regeringen -
- er ikke stedet at vise magt, Zaganos.
Det er et værktøj til at beskytte deres interesser -
- give dem rigdom og opbygge en fremtid for dem.
Det er det, der gør en sultan magtfuld.
Vær ikke bekymret.
Med tiden vil hæren og befolkningen forstå, hvorfor jeg traf de afgørelser.
Skak.
Velkommen, Gülbahar Hatun.
Det var en lang rejse, min Sultan. Men det var det værd for at se dig.
Ja, far!
Min Sultan.
Din søn, prins Bayezid. Har savnet dig meget.
Han kalder på dig, selv i søvne.
Kom! I trænger til at hvile jer.
- Har du din bagage? God rejse. - Era.
Jeg nåede lige at fange dig.
Jeg snakkede med hertugen, en sidste gang.
Men jeg kunne ikke overbevise ham.
Han var ikke interesseret i dine nye krandesigns.
- Det var jeg klar over. - Men du må bygge et -
- kanon støberi, hvis din far accepterer.
Du kender min far, det accepterer han ikke.
Det sagde jeg også til hertugen.
Jeg sætter pris på, hvad du har gjort for mig.
- Farvel. - Era! Gå ikke.
Gift dig med mig.
Vi bringer din far hertil. Så kan jeg overbevise hertugen.
Overbevise hertugen om at bygge et skibsværft til din far.
Jeg har sagt det. Du vil altid være en værdifuld ven for mig.
Han kan ikke sove, frue.
Hvorfor sover du ikke, min søn?
Elsker sultaner ikke deres børn, mor?
Hvad snakker du om, Bayezid?
Du vil forstå, hvor meget vor Sultan elsker dig, når du bliver større.
Min søn.
Mehmet.
Jeg er din bedstefader, Osman.
Jeg grundlagde vores rige. Mine efterfølgere, dine forfædre, -
- din fader, gjorde riget stærkt -
- og du vil gøre det til et mægtigt rige.
Du er den, der mest fortjener denne ring.
Du er den retmæssige hærfører anerkendt af vores profet.
Må Allah velsigne dit felttog.
Deres højhed. Har De det godt?
Enten erobrer jeg Konstantinopel -
- eller Konstantinopel erobrer mig.
Isa Pasha. Giv mine ordrer til værftet i Gallipoli.
- De burde kunne bygge 100 skibe om året. - Ja, Sultan.
Lahabettin Pasha, jeg ønsker, støberiet skal lave tre kæmpestore smeltedigler.
- Zaganos. Hasan? - Han er i Konstantinopel nu, Sultan.
Halil Pasha, jeg ønsker fuld rapport om janissarernes udrustning og ammunition.
Sultan, må jeg spørge, hvad alle forberedelserne gælder?
De skal samle vores rige, som er delt -
- i Rumelien og Anatolien og gøre det til ét stort rige.
Jeg forstår, hvad du mener, Sultan.
Men jeg frygter, der er risiko for, at -
- at blive mindre eller blive udslette, når man prøver at ekspandere.
Uden fremgang dør vi alligevel. Pasha.
Vi må træffe modige beslutninger for vort folks fremtid.
Her er noget meget vigtigt mine forfædre lærte mig, rådgiver:
Det, at skrive historie, er ikke noget for kujoner.
Lad det være, din hund.
Du løber ingen steder. Kom her. Fang ham.
Kom her.
- Stop. - Jeg er meget ked af det.
Hvad er det, du har gjort? Forbandede stodder.
- Stop. Slå mig ikke. - Se dig for.
- Jeg snublede. Kan jeg gøre for det? - Du fik mig til at falde.
Hvor er knægten henne?
Hvor er skiderikken henne?
Hvor har han gemt sig? Har nogen set ham?
Kom nu. Løb.
Hvordan gik din sørejse?
Den var ikke sjov uden dig, men dog heller ikke så skidt.
- Vi havde stormvejr en tid. - Er det rigtigt?
Forresten fik jeg den bog, du bad mig om.
Fortæl, hvad hertugen sagde.
Han er ikke interesseret i vores design, fader.
Det falske adelsmand.
Han kan ikke se værdien af kranerne, jeg har tegnet.
Han er optaget af andre ting.
- Han vil have kanoner til hans hær. - De kan gå ad helvede til.
Ved han ikke, at jeg ikke vil lave kanoner for nogen mere?
Hvad med Giustiniani?
Det samme. Han friede til mig som sædvanlig.
Og du sagde nej, som sædvanlig.
Konstantin inviterede Orhan til middag i aften.
Lad os mødes efter aftensmaden.
For vores tyrkiske ven.
Vi er informerede om, at Ibrahim Karaman -
- gør forberedelser til et felttog mod sultan Mehmet.
Hvem, tror du, der vinder, hvis han kan finde en stærk allieret?
Karaman, naturligvis.
Det er ikke bare os. Halil fra Ahandar tror det også.
Der er kun én ting, du kan gøre for at indtage din retmæssige plads på tronen.
Hjælp Ibrahim Karaman.
Jeg er rede til at gøre, hvad end der kræves.
Du kan skrive et brev, der siger, vi alle støtter Karaman -
- inklusiv Halil Pasha, latinerne, paven og ungarerne.
Du kan endda tilbyde ham jord.
Gør du det, sender jeg to forskellige budbringere -
- med forskellige ruter for at sikre mig, at det når Ibrahim.
Så må vi se, hvad der så sker.
Det er dette brev, Konstantin bad Orhan skrive -
- og sende til Ibrahim Karaman.
Flot, Hasan.
Anden kurérgruppe må være tæt på at ankomme -
- hos Karaman med en kopi af dette brev, Sultan.
Vores plan virker.
- Karaman startede felttoget. - Han faldt i vores fælde.
Han vil være helt færdig, hvis Karaman slår ham.
Det er uden betydning, selv hvis han taber. Hans hær vil lide svære tab.
Så han vil være ude af stand til at genere os i meget lang tid.
Måske vi burde fordoble Orhans apanage til 600,000 mønter.
Han kan blive nødt til at acceptere det.
Og medens min skat øges, vil den værdighed, han har tilbage -
- i hans eget folks øjne blive stadigt mindre.
KARAMAN FYRSTENDØMMET AKSEHIR 1451
Jeg troede, Halil Pasha ville hjælpe os.
Uden Halil Pashas støtte kan han umuligt samle så stor en hær på så kort tid.
Brevet her var én stor løgn. Vi er blevet narret.
Vi vil umuligt kunne vinde, hvis vi kæmper.
- Ibrahim ønsker fred. - Det er løgn!
Han vil skaffe os soldater. Og tjene vores sag.
Hvis vi giver efter nu, vil han gøre oprør ved førstgivne lejlighed.
Dette er ikke måden at regere på -
- vi vil lide store tab, hvis vi skal kæmpe nu.
Det er nok bedst at tage imod hans tilbud, min Sultan.
Det er vanvid. Din taktik er kujonagtige handlinger.
Jeg tror, min rådgiver har ret. Ibrahim tør ikke gøre noget, den første tid.
Han vil ikke give os problemer, i vores kamp mod Konstantinopel.
Gå nu. Og bring mig den alfons.
Før ham ind.
Rejs dig.
Glem nu ikke, man kan kæmpe mod enhver, -
- men kun med ærefulde mænd kan man skabe fred.
Jeg sværger ved min ære. Der vil ikke blive udgydt mere blod, -
- så længe jeg lever.
Den ed skal du bære, indtil din død.
Og din død skal komme ved min hånd.
Hvem ved, måske er det din skæbne.
- Min Sultan! - Læs det.
Konstantin vil fordoble det, vi har betalt til Orhan, min Sultan.
Det er der ikke noget til hinder for.
Men, det er hverken rette tid eller sted.
Han forsøger at udnytte, at vi er midt i dette felttog.
Ud. Rådgiver, du bliver her.
Jeg troede ikke, at de havde anden mulighed, end at holde fred?
Jeg troede ikke, de hverken havde modet eller styrken til andet.
Er det din ide om venskab, rådgiver?
Kom her.
Jeg opsnappede et brev fra Orhan til Ibrahim.
Læs det.
Det, der overraskede mig mest er -
- at slangen Orhan, siger til den anden slange Ibrahim -
- at storvisir Halil Pasha støtter mig.
Det skulle være en hemmelighed.
Må Allah være mit vidne. Jeg kender intet til dette brev.
Jeg har altid fuldt din fars sti eller din sti, hele mit liv.
Vi vil tale om dette, når vi tager tilbage til Edirne.
Du kan gå nu.
Sultan Mehmet ville stoppe Halil Pashas indflydelse på soldaterne -
- der på grund af brevet var i en meget dårlig position.
På vej hjem bad nogle soldater om løn, selv om de faktisk ikke havde kæmpet.
Han brugte denne lejlighed til at straffe dem, der forsøgte at desertere.
Sergent Kurtcu Dogan, og hans janissarer.
Send disse skamløse dyr i eksil.
Ja, min Sultan.
Hvert et slag, disse mænd har fået, er rettet mod mig, lsa.
Karamaner? Kujoner. De overgav sig uden kamp.
Sultan Mehmet tror, vores venskab er en leg.
Han er ikke ung og tåbelig mere -
- men en sultan med sin første sejr.
Du kan være sikker på, at han ikke sender nogle -
- af de 300.000, vi aftalte i apanage til Orhan.
Er det ikke nok, at du bekymrer dig?
Hvordan kan et sådan brev være blevet skrevet?
Hvor vover han, at bruge mit navn?
Sultanen ved, det er et trick.
Selv om han ikke gør, tør han ikke gøre dig noget.
Han vil ikke skabe en intern konflikt.
Du tager fejl, Emine. Han overtager regeringen, et skridt af gangen.
- Sultanen ønsker at se dig. - Så sent!
Det kan kun betyde en ting.
Hent min kåbe.
Der findes kun en gud, Allah.
Og Mohammed er hans profet.
Træd nærmere.
Giv min rådgiver noget vand.
Jeg har aldrig tvivlet på din loyalitet.
Ellers ville du allerede være blevet halshugget.
Fortæl Konstantin, at de ikke får flere penge.
Ja, min Sultan.
Kom herhen.
- Hvad ser du? - Jeg ser fortet, din bedstefar byggede.
Hvad ser du her?
Et nyt fort i Rumelia, min Sultan.
Vi vil bygge et nyt, her i Bogazkesen.
Du får ansvaret for at bygge de to bastioner.
I det øjeblik vi lægger den første sten, vil Konstantin, paven -
- og den latinske regering vide, hvad vi har i sinde.
De vil slå sig sammen og angribe os.
Ikke den latinske regering, paven -
- eller Konstantin.
Min eneste bekymring er mine undersåtter -
- der ikke kan se, det er i deres egen interesse at erobre Konstantinopel.
Blodet vil flyde alligevel.
Spørgsmålet er blot, om det er for at blive martyr, eller for at blive spildt.
Bogazkesen April 1452
Vi kommer til at kunne kontrollere alle de skibe, der kommer fra Sortehavet.
Vor Sultan!
Bliv ved med at arbejde!
Han bygger et fort lige for næsen af os.
Han vil opsnappe fragtskibene, der kommer fra Sortehavet.
- Han vil, at vi skal sulte. - Han gør klar til en belejring.
Vi bør forberede os på krig omgående.
Send bud til Mora, mine brødre. Bed dem komme her med deres hær.
Mind Giustiniani om tilbuddene.
Tilbyd ham Limnos øen, hvis han kommanderer mine hære.
Og denne kanonbygger -
- hvad hed han, Notaras? - Urban, Deres Majestæt.
Få ham til at lave stærkere kanoner, end vi har i forvejen.
Du havde ret. Sultan Mehmet afslørede sin intention, ved at bygge fortet.
Hans Hellighed burde gribe ind.
Mehmet vil miste sit mod, hvis vi samler en stærk korsfarerhær.
Og kejser Konstantin vil ikke have andre muligheder, end at acceptere -
- foreningen af kirkerne. - Sandt. Men franskmændene -
- og englænderne er allerede hærgede efter deres igangværende krig.
Og den tyske konge kæmper for sin egen krone.
Alt dette ved Mehmet. Han må have overvejet alt dette.
Paven kan muligvis overtale venetianerne og genoveserne.
Vi bør sende en budbringer, til Konstantinopel alligevel.
Du har ret. Han burde kende til vores bestræbelser.
Vi forventer at være færdige med fortet om 11 måneder, min sultan.
Vi har højst fem måneder, vi er nødt til at tage kontrol over strædet -
- for at opfange hjælpen til Konstantinopel før og under belejringen.
Vi må alle bære sten om nødvendigt.
Min Sultan, Konstantin har bedt om hjælp fra Mora, som du forventede.
Jeg er ked af at se dine mislykkede forsøg på at afskære -
- ruten fra min by til Sortehavet. Din intention er åbenlys.
Du tror, du kan passere over mine mure -
- men du vil blive skuffet, som din fader.
Du holdt op med at give apanage til Orhan -
- på grund af et brev, der ikke havde noget med os at gøre.
Vi modsagde os det ikke, for at bibeholde freden mellem os.
Men hvis ikke I stopper bygningen af fortet omgående, -
- vil jeg sende Orhan til Edirne. Og gøre alt for, at han tager din trone.
Du må være skør, hvis du tror, at paven og latinerne -
- bare ignorerer dine handlinger.
Du kommer til at stå overfor en korsfarerhær af hidtil uset styrke.
Han siger, han vil gøre Orhan til sultan.
Han burde stoppe den sammensværgelse, der er foregået i århundreder nu.
Han må bedst selv vide, hvem mit folk og min hær støtter.
Paven samler en korsfarerhær? Kom bare an.
Vi besejrer dem igen, som vi tidligere har gjort i både Varna og Kosovo.
Jeg er ikke som mine forgængere. Jeg er sultan Mehmet II.
Hvis jeg har lyst til at bygge et fort i Rumelia på egen jord, så gør jeg det.
Alt i mit land er under min kontrol.
Mehmet stopper ikke med at bygge fortet, han samler en stor hær i Anatolien.
Vi har startet produktionen, som du befalede, Deres Majestæt.
Vi vil brænde ham og hans hær med vores græske ild.
Paven siger, at han har besluttet sig for at støtte os -
- men som du ved, på den betingelse at vores kirke underkaster sig ham.
Hvorfor sender vi ikke Orhan til Edirne og ansporer folket imod Mehmet?
Det er umuligt. Han bliver støttet af hans hær og hans folk.
Hvorfor ernærer vi ham så stadig?
Mehmet vil ikke kunne passere murene. Dette vil blive hans endeligt.
Hvad er mere værdifuldt end at have en, der er loyal overfor os, på tronen?
- Er kanonstøberierne færdige? - De er klar, Deres Majestæt.
Jeg skal nok få talt med Urban i dag.
- Værsgo. - Mange tak.
- Far, vi skal også købe salt. - Meget vel, min pige.
Ingeniør Urban. Storfyrste Notaras ønsker at se dig.
- Far? - Gå bare hjem, tænk ikke på det.
Kom så.
Velkommen, ingeniør Urban.
Som du nok ved, ligger vores by i kamp med de vantro.
Dette er ikke min kamp.
Alle kristne skal udføre deres pligter, dette gælder også for dig.
Tilgiv mig, men jeg hverken kan eller har lyst til at lave dine kanoner.
Tænk på din datter og ikke dig selv. Der skulle jo nødigt ske hende noget, vel?
Du kan få lov at tænke over det til i morgen. Du kan gå nu.
Kom nu, skynd dig!
Vi skal være ude, før Notaras' hunde ankommer.
I er arresterede efter ordre fra storfyrste Notaras.
Fang dem!
- Lad min datter være. - Giv slip, din skiderik.
Sultan Mehmet vil gerne se jer, ved hans hof.
- Tyrkerne kidnappede Urban. - Den slyngel.
Han vil angribe mine mure med de kanoner, Urban er ved at lave.
Find en måde at slå Urban ihjel på.
Vi har nyheder fra dine brødre i Mora, Deres Majestæt.
Mehmets soldater har brændt Mora ned til grunden.
De slog alle dine brødres soldater ihjel.
Forbandede tyrker! Han er altid et skridt foran!
Vi er kede af måtte at tvinge jer, til at tage med til Edirne.
Faktisk gjorde I os en stor tjeneste.
At hjælpe din sultan, hjælper muligvis mig med at afslutte en personlig sag.
Hvilken?
For nogle år siden drog en korsfarerhær, også støttet af Konstantin, -
- ud for at fjerne jer fra Balkan -
- og brændte alle muslimske landsbyer, der lå på vejen, ned.
Det gjaldt også vores landsby.
De slagtede min familie.
Jeg endte på Konstantinopels slavemarked.
Hvis det ikke var for Urban, som fik medlidenhed og købte mig...
- Så Urban er ikke din far? - Han er som en far for mig.
Ingeniør Urban har været min far siden.
Kom nu, vi bør begynde med det samme.
Jeg er en mester i at støbe kanoner, lige så meget som min far.
- Men der må ikke være piger i smedjen. - Bare rolig, de ser ingen pige.
Lad os komme af sted, kom far.
Vi har ikke andre muligheder.
Skriv et brev til paven, fortæl ham, at jeg vil være vært -
- for en samlet katolsk og ortodoks ceremoni for folket i mit land.
Det er på tide at stå sammen imod de ikke-kristne.
Hvis vi tilkalder latinerne, forlader de aldrig vores by.
Har I helt glemt, hvad de gjorde mod os?
De skadede vores tro og by mere end nogen anden.
Mehmet vil skride til handling, så snart han kan, vi har ingen tid at spilde.
Jeg bønfalder dig, deres højhed -
- denne beslutning, vil sætte vores egen religion under pavens kontrol.
Dette betyder enden for vores tro.
Jeg ville hellere se en tyrkisk turban end en latinsk kegleform i vores by.
Vi ønsker ikke de troløse katolikker ind i Hagia Sophia!
Vi vil ikke give paven vores religion.
Vi vil ikke bede de samme bønner i de samme kirker som latinerne.
De forsøger at overtage vores tro.
Det er på tid at sige nej, til disse lusede katolikker -
- der lever af de rigtige kristnes blod, som os selv, der følger Jesus.
Ingeniør Urban. Jeg er glad for at se -
- at du og din assistent er med os. - Tak, deres højhed.
Du skal lave en kanon, der er stor nok til at smadre Konstantinopels mure.
Noget der aldrig igen vil blive set, i hele verdenshistorien.
Vi kan støbe en kanon, der er lige så stor, som du ønsker.
Hasan vil være her hele tiden, for at sørge for jeres sikkerhed og behov.
- Held og lykke med arbejdet. - Tak, deres højhed.
Må Allah gøre vores bestræbelser problemfrie. Lad os ikke svigte.
- Må vore soldater være sejrrige. - Amen.
Magt og styrke kommer kun fra Allah!
- Allah er stor. - Allah er stor!
- Har du brug for hjælp, ingeniør Elias? - Hvad?
Vi kan jo ikke kalde dig Era, i fuld offentlighed, vel?
Hold din mund, jeg ligner en dreng.
Jeg synes, du er lige så smuk, som da du var på markedet.
Bogazkesen September 1452
Du godeste, rygterne taler sandt.
Tyrkerne har opnået et mirakel. De signalerer, at vi skal stoppe.
Vi har ikke tænkt os at stoppe, bare fordi de ønsker det.
Sænk det!
Hvor vover han at sænke mit skib?
Han forbereder sig på at belejre Konstantinopel, deres nåde.
At blokere vores handel, betyder også krig imod os.
Men vi kan ikke kæmpe direkte imod ham.
Vi bør hellere forsyne Konstantin.
Jeg kan tage dertil med vores skibe og kommandere Konstantins hær, deres nåde.
- Påbegynd dine forberedelser straks. - Ja, deres nåde.
Genoveserne havde brug for at få deres handelsveje -
- blokeret, for at komme til fornuft.
- De medbringer også forstærkninger. - Hvad angår dig, min kære Isidor.
Jeg er sikker på, du kan arrangere det sådan, -
- at katolikker og ortodokse kan bede i samme kirke.
Hvis du klarer det, vil jeg yde flere forstærkninger for at redde byen.
Jeg vil sende en enorm hær af bueskytter med dig til Konstantinopel.
Byen er nødt til at stole på dig, for at dette kan lykkedes.
Må gud velsigne dig.
Jeg var bekymret for, jeg ikke ville kunne bygge det, jeg havde tegnet -
- da jeg besluttede mig for, ikke at støbe flere kanoner.
Men nu er jeg glad for, at du overbeviste mig.
Jeg ved, du gjorde det for min skyld, far.
- Lad mig se tegningerne en gang til. - Godt, far.
Jeg er så taknemmelig for paven.
Jeres eksistens bringer godt humør til mit folk, og magt til min hær.
Det er indlysende, at du har brug for mere, Deres Majestæt.
Hvis du vil have støtte af de latinske regeringer mod de vantro tyrkere -
- så ved du, hvad du skal gøre.
Når nu paven insisterer.
Ortodokse mennesker bør acceptere Vatikanets autoritet.
Det burde ikke være svært for en mægtig kejser som dig.
Vi vil gøre, hvad der skal gøres.
Kære folk. Hvordan kan en kejser, der søger pavens frelse, forsvare vores tro?
Og hvad laver vores patriark? Sælger vores religion i Hagia Sophia -
- i stedet for at give os styrke.
Han accepterer at bede -
- på katolikkernes måde. Og ikke på vores måde.
De ønsker at gøre de ortodokse mennesker -
- til slaver af den katolske kirke.
Vil I tillade det? Ned med patriarken!
Der er han!
Fjern dig.
Overvej venligst din beslutning en gang til, min Sultan.
Vi ved, at paven har sendt en legion bueskytter af sted.
Og vi er informeret om, at -
- venetianerne og genoveserne vil hjælpe med tropper og galejer.
Det er indlysende, at tyskerne -
- englændere og franskmændene vil sende enorme forstærkninger.
De engelske og franske hære har ødelagt hinanden.
Den tyske konge er optaget af hans egne interne konflikter.
Burde du ikke vide, hvad der foregår i Europa, lidt bedre end os andre?
Jeg hørt nok om din modvilje mod denne sag. Min beslutning er endegyldig.
Du skulle hellere indse, at belejringen også er i din interesse.
Ellers!
Zaganos! Bed vores spioner kontakte Gennadius.
Fortæl dem, at vi garanterer -
- deres bønnefrihed, uden noget katolsk pres.
Og sig til Urban -
- at kanonen skal være klar hurtigt. Vi starter felttoget om to måneder.
Efter alt det støv og mudder, er dette sted fantastisk til en forandring.
- Tak, Hasan. - Nu skal du smage en lækker fisk.
- Den dufter godt. - Krydret med ingefær og laurbærblade.
- Jeg lærte det af min far. - Du har aldrig talt om din familie.
Min mor døde, da jeg var meget ung.
Min far var en stor kriger. Vi tog til slaget i Kosovo sammen.
Han blev martyr der.
Vil du smage?
Den er lækker. Det er godt, jeg har lært hemmeligheden.
Så kan du lære mig at lave kanoner, så står vi lige.
Det er ikke noget, man lige lærer. Det er et kunsthåndværk.
Det er fjerde gang. Metallet er ikke rent nok, det har årer.
Jeg ved ikke, hvorfor du protesterer. Vi tilføjer bare mere tin.
Det vil gøre det kompakt. Og det vil stivne, før det når formen.
Så gør vi ilden kraftigere.
Den er kraftig nok. Næste skridt er Helvedesilden.
Hvorfor ikke give det en chance? Smeltediglerne kan godt klare mere varme.
Nej, det er for risikabelt.
Du siger nej til alt.
- Kære Giovanni Longo Di Giustiniani. - Deres Majestæt.
Du er kommet for at hjælpe os mod overgrebene fra de vantros hær.
Du og dine heroiske soldater er mere værd, end noget andet for os.
Selvfølgelig er vi taknemmelige for deres støtte -
- men der er også et betydeligt antal mennesker -
- der ikke har glemt de smerter, der blev forårsaget af de latinske hære.
Er du er ikke uretfærdig overfor soldaterne -
- der er kommet for at dø for din by, storhertug Notaras?
Vores folk vil omfavne disse heroiske -
- soldater, der er kommet hertil for at dø for dem.
Tvivl ikke på det.
Måske har du ret.
- Vi er næsten løbet tør for kobber, far - De leverer mere i morgen.
Natholdet er her snart, herre.
- Tag en pause, Mahmut. Vi bliver her. - Ja, herre.
Hvorfor går vi ikke tidligt i dag til en forandring?
Så laver jeg en lækker aftensmad til dig.
- Har tænkt på, hvornår du inviterede. - Kom så, far.
Det er Notaras værk. Tak, Hasan.
Det ser ud til, vi ikke kan slappe af, før murene falder.
Hasan.
Hvad synes du, far?
Vi klarede det denne gang. Takket være jer.
Godt vi underskrev pagten med den ungarske, serbiske, polske -
- og gregorianske konge. Så vi får ikke problemer under belejringen.
De takkede også for gaverne, du sendte.
Fint. Halil Pasha så, hans bekymringer var spildte.
- Er mine krigsherrer på vej? - Kavaleri fra Karesi, Hamit og Mentelz -
- vil være i Edirne meget snart. - Hvad med skibene?
- De er klar til tiden, min Sultan. - Godt.
Som jeg længes efter at forenes med min elskede.
Hvad er så mere naturligt, end at mine tårer bliver til et hav.
Man kan ikke tvinge den elskende ind i sorgens hus.
Uanset hvor meget magt man besidder.
Hvilken parfume ønsker De?
Jasmin.
Den kan han bedst lide.
Jeg tog -
- denne amulet fra min far, da de dræbte ham.
For en dag, at give den til min mand.
Jeg vil aldrig tage den af.
- Det er en stor dag. Jeg er spændt. - Også jeg.
Du skal ikke være med under belejringen.
Det ved du, jeg vil være. Vi har talt om det.
Der må ikke ske dig noget.
Der må heller ikke ske dig noget. Så skal du heller ikke i krig.
Krig er ikke for kvinder.
Ikke for kvinder? Har du glemt, hvad jeg gennemlevede?
De dræbte min mor og søster i krig. Ingen af dem var soldater.
De blev ikke dræbt ved frontlinjen, men foran deres hjem.
Mænd dør i krig med ære.
Men kvinder mister fædre, børn, mænd og ære, alt.
Jeg vil i krig. Der er intet, der kan stoppe mig.
- Stor ros til jer alle. - Tak, min Sultan.
Må I få en god rejse.
Jeg tror, du har ret.
Jeg var selvisk. Det beklager jeg.
Lad os vende hjem.
GALLIPOLI
- Allah er stor! - Allah er stor!
- Du vinder. Godt klaret, Mehmet. - Vor Sultan!
Far.
Bayezid.
Kom herhen.
Kom, søn.
Far.
Jeg har skrevet dette til dig.
Mine ædle kommandanter -
- modige krigere og trofaste borgere.
De vover at true -
- vores mure, som er beskyttet af vor skytsengel Maria -
- der ikke lader sig overvælde af noget.
Ned med tyrkerne. Ned med tyrkerne.
De vantro tyrkere er på vej -
- for at tildele os et giftigt bid med deres slangetand.
De tror, de kan overvinde den mest glorværdige og stærke mur i historien.
Men vi vil drukne dem i deres eget blod.
Død over tyrkerne. Død over tyrkerne.
I er børn af Konstantinopel, byen over alle byer.
Jeg ved, at når dagen kommer -
- vil I alle blive krigere, der er St. Theodora værdige -
- og skabe endnu en fortælling.
- Gud er med os! - Gud er med os.
Ned med tyrkerne!
Du tager Pigi porten, Nikola.
- Cresca porten, Contarini. - Javel, Deres Majestæt.
- Kaligaria porten, John af Germanien. - Ja, Deres Majestæt.
- Ridder Giustiniani. - Til tjeneste, Deres Majestæt.
Du skal vogte Romanos port med både dine egne tropper -
- og bueskytterne, paven sendte. Det er vores svageste sted.
Må Gud forbyde, tyrkerne adgang til byen
- Du vil møde dem først. - Tænk ikke på det.
Jeg tillader ikke en eneste tyrker adgang gennem porten.
Og vor tyrkiske ven Orhan vil vogte Langa Porten.
Javel, Deres Majestæt.
Må gud være med vor by.
PÅSKE 1. APRIL 1453
Og du, Karaca Pasha. Linjen fra Charisius port til Ayvansaray er din.
Javel, min Sultan.
Du indtager positionen fra Tekfur paladset til Egrikapi.
Vores flåde skal ind i Det gyldne Horn.
- Det er det svagest sted på muren. - Ja, min Sultan.
- Du skal holde Galata højderyggen. - Ja, min Sultan.
Hasan, du har kommandoen over veteranerne.
Hold på veteranerne eller rytterne, til vi er igennem muren.
- Ja, min Sultan. - I kan gå nu.
Han forsøger at teste vores tro -
- ved at starte belejringen på vores helligste dag.
Men det vil bringe ham undergang. Og bringe os frelse.
Hvad skal vi gøre? Skal vi sidde og kigge på denne krig?
Skal vi stole på de tyrkiske løfter?
Det er bedre end at være under pavens autoritet.
Men alligevel bør vi gøre vores bedste, for at beskytte vores by.
6. APRIL, 1453. FREDAG
Giustiniani! Jeg fortæller det senere.
- Vær hilset. - Smuk modtagelse.
Gid jeg kunne have været vært for jer, i mit palads.
Men I er for mange.
Tak for gæstfriheden, kejser.
Jeg er her for at være vært for dig i dette palads.
Jeg ville gerne minde dig om, at vores -
- mure og vores tro aldrig er blevet brudt ned.
Du vil aldrig være nødt til at minde nogen om det efter denne belejring.
Mine bymure har hørt det mange gange. Sidste gang var fra din far.
Men det lykkedes heller ikke for ham, ligesom de andre.
Vi kommer her, for at afslutte det.
Hvis du giver os byen nu. Vil dit folk, og deres familier -
- kunne leve fredeligt med uberørte ejendomme.
Så vil der flyde en masse blod. Dit blod.
Vi adlyder bare, hvad Koranen har beordret.
Skodder ned!
Affyr!
- Angrib! - Fyr!
Indtag jeres pladser.
Skjold!
Bueskytter!
Skyd!
Basilica kanonen.
I kunne bare ikke slå Urban ihjel.
Bueskytter!
Skyd!
Luk hullet! Beskyt det med pile.
Og jer, kom med sten.
Katapulter!
Hurtigere, kom nu!
Brænd dem ned, dræb dem alle!
Luk hullet!
Tænker du stadig på Era?
5. dag.
- Og fronten ved Ayvansaray? - Stadig det samme, min Sultan.
Vi kunne ikke bryde igennem nogen af linjerne.
Vi har lidt store tab, min Sultan.
Vi forsøger ved Det gyldne Horn, som du har beordret.
Men når vi kommer for tæt på -
- begynder de langtrækkende græske kanoner at skyde.
De tror måske, vi er modløse, fordi vi ikke kæmper i dag.
Det er præcis, hvad jeg vil have dem til at tro, Zaganos.
Bed Mustafa, om at grave hurtigere.
I morgen vil de vide, hvorfor mine soldater ventede.
- Rapporter til mig. - Vi har olie og tjære nok. Alt er fint.
Den osmanniske hær bevæger sig ikke.
De prøver at komme sig. De så, hvilket helvede de befandt sig i.
Kanonen kan ikke affyres så hyppigt, som den burde.
Hvis dette skum virker, kan den køle hurtigere ned -
- og vi vil kunne skyde ti skud om dagen.
Era?
Jeg er svimmel.
Jeg er sikkert bare træt.
- Vi har ni favne tilbage. - Jeg giver sultanen besked.
Arbejd hårdere, løver!
Vi er der næsten. Kom nu!
Kom ud, løb for livet! Den kollapser.
Den styrter sammen! Løb!
Selim?
- Skynd jer! - Forlad stedet øjeblikkeligt.
Løb! Løb!
Gravere. De er her! Graverne er her.
- Tilbage. - Kom nu, løb.
Grav nu! Hurtigere.
Bliv ved, kom nu!
Hop ned. Gå dem i møde.
Kom med krudttønderne. Omkring, hurtigt!
Kom så gravere. Grav!
Stop! Vær stille.
Bliv ved, kom nu! Hurtigere.
De ved, vi er her. Grav hurtigere!
- Kom nu! - Fremad.
Kom så, løver!
De er tæt på nu.
Hurtigere, hurtigere.
Kom nu, løver! Grav!
- Kom ud. - Jeg efterlader dig ikke, Selim.
De er her, red jer selv. Hurtigt, kom nu.
Det er for sent. Bare gå. Af sted.
Tilgiv mig, for alt hvad jeg har gjort.
Løb nu. Af sted!
Vi dør ikke forgæves.
Der er kun en gud, Allah -
- og Mohammed er hans tjener og profet.
- Allah er stor! - Allah er stor!
- Hvad sker der? - Løb.
- Allah er stor! - Allah er stor!
Dag 12.
- Du tilkalde mig, min Sultan. - Da vi trænede sværdkamp -
- fortalte du mig noget, Hasan.
At kæmpe med sværd kræver færdigheder. Du skal ikke holde for fast eller løst.
Hvis du holder for fast, bliver du hurtigt træt. -
- og hvis du holder for løst, taber du dit sværd i første slag.
Nu skal det holdes ordenligt, Hasan. Nu skal der kæmpes.
- Gør dig klar. - Ja, min Sultan.
Sultanen har givet sine ordre. Tårnet skal angribes i nat. Vi gør os klar.
Vær forsigtig, Hasan.
- Bueskytter! - Bueskytter! Skyd!
Bryd porten op!
Dræb de hunde!
Kom så, hurtigt.
Hurtigere. Hurtigere!
- Fyld de tjærekar. - Affyr kanonerne hurtigere.
Vi skal bruge flere bueskytter!
Brænd de to tårne. Fyld de tjærekar. Skynd jer!
Brænd de tårne ned.
Klar. Fremad!
Hurtigere.
Kom med gangbroen!
Hold dig væk! Gør klar til at lægge gangbroen.
Skub!
Lad den.
- Vi brænder. Vi må væk herfra. - Gå væk!
Skub så til!
- Brænd dem. De må ikke komme nærmere. - Sæt gangbroen.
- Kom så! - Gå væk.
- Skub. Kom nu. - Lad kanonen. Skyd.
I er vores helte.
Vi slagter dem, før eller siden.
Jeg så Giustiniani oppe på muren.
Du havde ret. Han er dygtig og farlig.
Det ville være lettere at komme over muren, hvis han ikke var der.
Vær forsigtig med ham, Hasan.
Jeg har tjekket alle fronter. Vores tab er ikke for store.
Ikke i forhold til tyrkernes.
Du var imod hjælp udefra, storhertug Notaras -
- men som du kan se, er tyrkerne slået på alle fronter.
Paven skal prøve hårdere, for at komme af med Mehmet.
Vi skal fange hans hær mellem muren og korsfarere.
Bare rolig, Deres Majestæt.
Paven har allerede overbevist ungarerne.
Dag 28.
Lad os tage ham.
Hvis jeg bliver martyr, om Allah vil det -
- må du gøre mig en tjeneste.
- Det er kun en pil. Bare rolig, det dør du ikke af.
Vil du gøre det eller ej?
Hvilken tjeneste skal jeg gøre dig?
Jeg vil bede dig om at opsøge min forlovede.
Sig til hende, Halseyin døde som martyr med ære.
God bedring. Du kan selv fortælle hende, hvordan vi kæmpede, når muren er væltet.
Jeg er Ladislaus, konge af Ungarn.
Min siddende regent, John Hunyadi, er løst fra sin post, efter mit ønske.
Jeg vil infomere om, at den aftale, du lavede med ham, er ugyldig.
Jeg hilser dig og håber, at du -
- stopper disse kampe, hurtigst muligt.
Glem ikke al den smerte, -
- vi begge har oplevet, når vores hære har mødtes.
Fortæl din konge, at jeg med glæde vil møde ham, med min hær.
Min Sultan, jeg har hele tiden sagt, at dette felttog er en fejltagelse.
Vi har været her i en måned. Vores hær er udmattet.
- Hvis ungarerne kommer... - Det er tomme trusler, rådgiver.
Selv hvis det ikke er, har vi erobret byen, før de kommer.
Hvis ikke, vil vi kæmpe mod både grækerne og ungarerne.
Sig til Urban, at han skal affyre kanonerne hurtigere.
Javel.
- Send flere bueskytter til Pigi porten. - Javel, Deres Majestæt.
Deres Majestæt! Kongen af Ungarn holdt sit løfte -
- budbringeren har givet Mehmet besked. - Godt.
Når Ungarerne ankommer, vil vi ikke kun forsvare vores by, -
- men også komme af med tyrkerne, for altid.
Hvad tror du? Tror du, vi vil kunne affyre mere?
- Bare rolig far, mit skum virker. - Godt.
- Formand Mahmut, anbring pulveret. - Javel!
Kom med mere skum til næste affyring, min datter.
Stram den.
Far!
- Mester? - Flyt jer!
- Åbn dine øjne, far. - Få fat i lægen.
Det hele er min skyld.
Hvad nu hvis han var død?
Vor Sultan!
Fortsæt bare.
- Hvornår vil han være rask? - I løbet af et par dage, min Sultan.
Basilica kanonen skal laves.
- Han skal blive rask hurtigst muligt. - Javel, min Sultan.
Bare rolig. Jeg ordner kanonen.
Gør plads.
Løslad nogle af dem, -
- det vil motivere tyrkerne. - Jeg ville ønske, vi var døde.
Flyt jer. Hold ham.
Modige tyrkiske soldater!
I må have savnet jeres venner.
I tror på, I kommer i himlen hvis I dør på slagmarken.
Det vil vi ikke lade jer vente på.
Der er ingen anden gud end Allah, og...
Dag 40.
Stop de skibe.
Stop dem!
- Sultan? - Stop dem!
- Sænk dem! - Sultan!
Det er nok.
Gudskelov, vi smadrede hans armada.
Lad os se dit næste træk, Mehmet.
For vores kejser!
Længe leve kejseren! Længe leve Konstantin!
I kunne ikke stoppe tre skibe?
I har ikke brudt geledderne i over fyrre dage.
Sultan, rækkeviden på deres kanoner, forhindrer os i...
Grib ham! Han skal forvises. Ud! Alle sammen.
Hvorfor kæmper vi ikke?
Jeg var fra starten imod felttoget. Jeg sagde, det ville blive vores endeligt.
Se nu, hvad vi har. I har forvirret vores sultan.
Vores regering er på randen af kollaps, på grund af jeres personlige ambitioner.
- Vores ambition er at tjene regeringen. - Er det din måde at tjene den på?
Alle ved, at du er ude efter min plads.
Du forventer, det felttog gør udfaldet. Du har personlig interesse i erobringen.
Skal vi nu ikke tage det roligt? Vi må ikke glemme ungarernes trussel.
Hvis de kommer og hjælper, og de er måske allerede på vej -
- er vi alle dødsdømte. - Vi burde fortælle sultanen, at -
- vi skal indstille felttoget og tage tilbage til Edirne, med det samme.
Jeg håber, du bliver halshugget.
Den ungarske hær er samlet! De kan være her når som helst.
- Hvis de kommer, vil vi alle dø. - Sultanen forlader ikke hans telt.
Sultanen er forblændet. Vi kan ikke komme over de mure.
Vi dør forgæves. Vi burde tage tilbage.
Hvorfor tuder I som kællinger? Røvhuller!
Hvorfor spiser I sultanens brød?
Der har ikke været blod på jeres sværd, i flere år.
Sultanen har åbnet en sti for jeres ære. Er I forrædere?
Er det ikke nok, vi har været i kamp i fyrre dage, for ingenting?
Hold kæft! Tror I, en hundeflok, som jer, kan starte et mytteri?
Var din mund. Er der hunde her, så må det være dig.
Gå så med jer!
- Hvorfor tager han ikke tilbage? - Han kan ikke acceptere sit nederlag.
Jeg foretrækker, han er her, når ungarerne kommer.
Jeg vil tørre mine støvler af, i hans kappe.
Velkommen, hvide Sheik. Vi måtte tilkalde dig.
Han taler ikke til nogen, heller ikke os.
- Er han i sit telt? - Ja, hvide Sheik.
- Han har ikke været ude i to dage. - Soldaterne er rastløse.
- Min Sheik. Velkommen. - Tak, Mehmet.
Hvad er der galt med dig? Hvorfor kæmper din hær ikke?
Vi har været her i fyrre dage.
Tålmodighed er en dyd.
Den holder dine drømme og formål i live.
Jeg ved, at de forfejlede angreb, -
- er årsag til skuffelse hos både dig og din hær.
Det fik din soldater til at miste modet.
Og de vantro fejrer det.
Kom, Mehmet.
Følg med mig.
Før jeg kom hertil, sov jeg, for at få et syn, tre nætter i træk.
Bare for at se, om felttoget var godt eller dårligt.
Gudskelov, fik jeg det, jeg ønskede, i nat.
Jeg så, Hazreti Eyyubi Ensari, i mine drømme.
Han fortalte mig, hvor han grav er.
Han sagde, ''Af sted, vis det til Mehmet."
" Fortæl ham, hvorfor jeg er begravet så tæt på murene."
Min Sultan.
I Allahs navn, hvem beskytter og tilgiver?
Som du ved, sluttede Hazreti Eyyup sig til belejringen af Konstantinopel -
- med den muslimske hær.
Han forlod ikke bymurene, før han døde.
Og han var ikke ung som du.
Han var gammel og syg.
Du kan ikke give op nu, Mehmet.
Du kom hertil, som den bebudede kommandør.
Gå nu og led din hær.
Hvis du ikke gør det nu, -
- kommer du aldrig til at gøre det.
Kom til fornuft og vis alle dine overlegne færdigheder.
Du har styrken til at gøre det.
Husk på. Kraftige vinde blæser på stejle bjerge.
Jeg tager ikke tilbage -
- før jeg har indtaget byen, far.
Mit ben!
Mit ben er revet af!
Kom nu, plankemænd. Løb.
Hold rebene. Hold skibet.
De har halet skibene på land ved Det gyldne Horn.
Hør efter! De har halet skibene på land ved Det gyldne Horn.
Vis barmhjertighed, mægtige Herre.
Ligesom vi troede, han ville acceptere nederlaget.
Vores folk og hæren er bekymret, Deres Majestæt. Det er ikke godt.
Han prøver at indtage Det gyldne Horn, hvor bymuren er svagest.
Han åbnede en anden front.
Vores skibe prøvede at sænke dem, -
- men de affyrede kanonerne fra Galata, for at holde os uden for rækkevidde.
Vi må sende tropper til Det gyldne Horn.
Deres skibe har ikke kanoner. Landsætter vi tropper, vil andre fronter svækkes.
Hans plan er at lave en hær af skibe, der skal søsættes fra Det gyldne Horn.
Ungarerne kom bare ikke.
Giustiniani. Send forstærkninger til Det gyldne Horn.
Notaras. Find Gennadius.
Sig til ham, at han skal gøre alt for at holde gejsten oppe.
Herre, red os.
Vores Kejser beder dig om en tjeneste.
En mand som underlægger sig paven, kan ikke være kejser.
For Guds skyld. Du ved, jeg føler det samme.
Men du må hjælpe os i disse trange tider.
Folk lever i frygt. Der hersker kaos.
Tror du ikke, jeg ved det?
Du bør bruge din indflydelse på folket.
Det gør jeg allerede, på trods af dig.
Men du solgte de ortodokse til katolikkerne.
Og efter alle de hellige tegn, -
- er troen hos vort folk væk, ligesom lyset i Hagia Sophia.
Folk er desperate.
Mine soldater.
Vi har en glorværdig historie.
Vi har erobret mange stærke fort og byer. Vi har forceret høje bjerge.
Vi ødelagde de spyd, -
- som vores fjender holdt mod vores bryst.
Vi flåede fjendens flag ned, som var plantet i forfængelighed.
Vi døde og led for æren.
I dag, er det vores pligt, -
- at bevise, at vi er vores forfædre værdige.
Husk på! Ære bliver opnået med tro.
Jeg ved, at vi vil forcere disse mure på vores mod.
I morgen, -
- vil vi vågne op til en glad morgen, som ingen Guds tjener før har set.
Vi bliver ikke martyr, -
- før vi tvinger vores fjender i knæ.
- Allah er stor! - Allah er stor.
Jeg ledte efter dig.
Vi vil sejre i morgen. Du får at se.
Og du vil få din hævn, Era.
Hasan.
29. maj 1453. Tirsdag.
Allah er stor.
I dag, vil han prøve sit stærkeste angreb.
Hvis vi kan ride stormen af, vil denne krig slutte.
Dit folk vil fejre sejren.
Det var det hele.
De krybdyr kunne ikke finde os denne gang.
Jeg hælder krudtet ud til indgangen.
Hvad?
Jeg vil ikke have nogle fejltagelser.
Fyr!
Angrib!
De er brudt igennem muren!
Løb! De er kommet ind!
De er brudt igennem Romanos muren. Du er nødt til at komme væk herfra.
Vi må tilbage til paladset.
Du bør være et sikkert sted, indtil de er slået tilbage.
Husk at du lovede mig at sige det til min forlovede.
Og at du går til min familie.
Det vil jeg. Jeg vil fortælle dem, at du er blevet martyr med ære.
Halseyin!
Af sted med flaget til tårnet.
Du vil få en pineful død, men ingen vil vide det.
- Historien fortæller ikke om taberne. - Vi vil aldrig glemme martyrerne.
Men i dag vil du dø, og ingen vil huske dig.
Løb til Hagia Sophia.
Folket og hæren mener, at vores Guds hellige lys -
- er rejst tilbage til Himlen.
De må forlade byen, Deres Majestæt.
Vores hellige lys -
- er rejst til Himlen for længe siden.
Jeg burde i det mindste kæmpe for æren til det sidste.
Din kejser er død. Du er arresteret.
Længe leve sultanen.
Rejs jer.
Begrav jeres kejser ifølge jeres religion.
Vær ikke urolige.
Fra nu af, vil jeres liv, jeres ejendom, og jeres skæbne være en del af os.
I er frie til at leve efter jeres egen tro.
Danske tekster: SUBLiME
Først på www.NXTGN.org